Dakle, ovo je Roundup, herbicid,
posebno formuliran za velike poslove.
Ovaj je novi.
Na ovom piše da je "biorazgradiv."
Ovo je stari, i sada više ne piše "biorazgradiv",
znači ne bi trebao više biti biorazgradiv…
To je isti proizvod!
Mislim da to više nemaju pravo navoditi.
Mora da u stvari i nije biorazgradiv.
Hej, budite oprezni da me ne poprskate po licu.
Neću, nisam ubojica.
Siguran sam da je ova Roundup Ready soja danas zrela za žetvu.
Vjerojatno ima oko...
11.5% vlage, dakle, savršena za žetvu.
Prvi put sam čuo za soju spremnu za Roundup
u poljoprivrednom časopisu, prije oko 8 godina.
Činila se kao vrlo zanimljiva novost.
Soja ima protein, genetski
insertiran u biljku,
koji ju čini otpornom na Roundup.
Roundup se šprica na biljke,
i to je neporeciva prednost.
Ako pogledate moje polje, ne vidite korov.
Kad se koristi u skladu sa uputama na etiketi,
Roundup nije štetan za čovjeka
životinje, niti za njihovo okruženje.
Zaštitni znak tvrtke Monsanto.
Proizvedeno u Belgiji.
Ako vidite puževe, nemojte ih prskati,
jer će biti nejestivi.
Pazite na jagode.
Ja bih ohrabrio Europske farmere
da razmotre Roundup Ready tehnologiju.
Vrlo je dobra za okoliš,
to je održivi sustav.
Isprobajte ga!
SVIJET PREMA MONSANTU
Monsanto ...
20 godina sam putovala svijetom
i posvuda sam čula o
ovoj američkoj multinacionalnoj kompaniji.
Ono što sam čula nije uvijek bilo pozitivno.
Želeći znati više pretraživala sam internet
mjesecima, da bih posložila sve dijelove slagalice.
Na svojoj internetskoj stranici Monsanto se predstavlja kao poljoprivredna tvrtka,
čiji je cilj pomoći seljacima
proizvesti zdraviju hranu, kao i smanjiti
utjecaj poljoprivrede na okoliš.
Vodeći im je proizvod Roundup,
najbolje prodavan herbicid u svijetu zadnjih 30 godina.
Jedno prskanje, sve što je potrebno protiv korova. Roundup.
Monsanto je i svjetski predvodnik u bio-tehnologiji.
90% GMO-a uzgojenih u svijetu pripada njima.
Golema većina je bila genetski modificirana da
bi mogla izdržati primjenu Roundup-a;
kao npr. "Roundup Ready Soybeans."
Monsantovi GMO-ovi su preplavili svijet,
ali niti jedan poljoprivredni proizvod u povijesti
nije izazvao takve kontroverze i pasiju.
Zašto?
Što je "na kocki" sa GMO-ima?
I može li kompanijina povijest rasvijetliti što
kompanija jest, ili što tvrdi da danas jest?
Osnovana 1901. u Saint-Louisu, državi Missouri,
Monsanto nije uvijek bila poljoprivredna kompanija.
Prvo je bila jedna od najvećih kemijskih kompanija u dvadesetom stoljeću.
Kemija čini dobro za vas, isto tako Monsanto čini dobro za vas.
Monsanto, vrlo kreativna kemija čini čuda za vas!
Čuda o kojima govori ova reklama učinila su Monsanto
jednom od najkontroverznijih kompanija industrijskog doba.
Agent Orange, aspartam, goveđi hormon rasta.
PCB-ovi...
Ova kemijski proizvedena ulja, širom svijeta korištena za hlađenje i podmazivanje
električnih aparata, bila su dragulji u Monsantovoj kruni
gotovo 50 godina.
Zvali su se Arochlor u Sjedinjenim Državama,
Pyralene u Francuskoj ili Clophen u Njemačkoj
sve do zabrane sredinom 1980-ih.
Monsanto PCB...
Članak Washington Posta iz 2002.
"Monsanto je skrio desetljeća zagađenja. "
Ovo se dogodilo u Annistonu, u državi Alabama.
Terry je bio moj mlađi brat.
Umro je 1971. od tumora mozga,
rak na plućima,
i bolesti srca.
Imao je 16 godina.
U posljednje 3 godine sam izgubio većinu prijatelja.
Umrli su od bolesti kao što su rak, dijabetes,
hepatitisa.
Sve ove bolesti su povezane s PCB-om.
Ovo je Monsantova Cesta (Monsanto Road).
Ovo je područje gdje žive isključivo crnci, manjine.
Još uvijek žive ovdje, iako su sve kuće kontaminirane.
Baš su pročistili to polje s desne strane prije 6 mjeseci.
Ovo su sve bili nečiji domovi, ljudi su živjeli ovdje.
Ali morali su otići, kuće su demolirali.
To je kuća u kojoj je umro moj brat, ja sam odrastao ovdje.
Pogledajte onaj travnjak tamo,
PCB su zakopali tamo.
Monsanto je dobio dozvolu da zakopa PCB u Annistonu.
Ovo je Snow Creek (potok), ovdje gdje su zacementirali.
??Dolazi od tvornice noseći PCB sve dovde??.
Voda je otrovana, a o tome nisu rekli nikome ništa.
Osim, naravno, državi, ali nam država to nije rekla.
"PCB, Monsanto, znao"
Što su točno znali?
Ekološka organizacija u Washington DC-u,
predvođena ekologom Kenom Cookom,
postavila je Monsantove interne podatke na internet.
Većina ih se klasificira kao povjerlji.
"Uništi nakon čitanja"
Dokument 1937:
izlaganje PCB-u ima toksične učinke
na cijelom tijelu; teški osipi na tijelu u obliku akna.
1961., dvojica radnika su razvila simptome hepatitisa nakon
pucanja cijevi u tvornici koja koristi PCB.
1966., Monsantovi znanstvenici su pustili ribu u vode potoka Snow.
Sve su bile mrtve nakon 3 i pol minute.
Pismo o onečišćenju, upućeno izvršiteljima prodaje, 1970-te.
Ovo je ono što vam u stvari priča pravu priču.
Kažu: "Ne možemo dozvoliti
gubitak jednog dolara od prodaje. "
Njihovi susjedi u Annistonu nisu obaviješteni o
trovanju kojima su ih izložili.
...zato što nisu htjeli izgubiti niti jedan dolar!
Tek kada su odvjetnici koji brane ljude iz Annistona otišli na sud
i prisilili korporaciju putem zakona da otkrije svoje tajne dokumente,
da otkrije da su znali to što su znali.
A znali su sve od samog početka.
Lagali su o tome, skrili su istinu od svojih susjeda.
Sakrili su istinu u mnogim slučajevima i od vlade, odnosno vlasti.
A kad jesu dijelili informacije s vladom, gdje se nešto trebalo poduzeti,
vlada je, umjesto da stane na stranu ljudi koji su trovani,
stala na stranu kompanije.
Podržali su Monsanto.
To je sramotno! Apsolutno neoprostivo!
Da li su ovo svi lijekovi koje uzimate?
Ne! Imam i druge ovdje.
Kolika je vaša razina PCB-a?
63.8, u krvi.
U krvi?
Kad bi sad napravili njegovu biopsiju, vjerojatno bi bio u vrhu ljestvice,
s 3000 ili 4000 ppb (dijelova po milijardi)! Ili više!
Koliki je nivo prihvatljiv?
Prihvatljivo je imati 2 ppb.
To je standard u cijelom svijetu.
Ali mi ga imamo više u našoj krvi i tijelu,
nego bilo tko, bilo gdje drugdje u svijetu.
Je li uobičajeno ovdje razgovarati o razini PCB-a?
Mi uvijek govorimo o tome jer je postalo naša svakodnevna tema.
Ponekad djeca dođu k meni i kažu:
"Gospodine Becker! Testirao/la sam se, imam 3 ppb u krvi!
Koliko vremena mislite da mi je ostalo?
Ova priča je strašna.
Što znanstvenici misle o ovome?
Na internetu možete pronaći mnogobrojne članke o
efektima PCB-a na ljudsko zdravlje.
David Carpenter je jedan od najkvalificiranijih specijalista u području.
On je vršio ispitivanja stanovnika Annistona.
Svi imamo PCB u tijelu.
Polarni medvjedi i Pingvin imaju PCB.
U prošlosti je postojalo nekoliko mjesta gdje se oslobađao PCB.
Ali s vremenom je zagadio zrak i vodu.
Sada je cijeli planet kontaminiran sa PCB-om.
Izlaganje PCB-u uzrok je mnogih bolesti.
Najpoznatija je rak/karcinom.
Okupljanje stanovnika Annistona, izlaganih PCB-u.
Moji rezultati testova kažu da
imam 202 ppb u tijelu.
Žene koje ostanu trudne i imaju PCB u tijelu,
roditi će dijete sa smanjenim kvocijentom inteligencije.
21.6!
PCB uzrokuje smanjenu funkciju štitnjače.
180 ppb...
PCB remeti funkciju seksualnih hormona.
Neka umrem...
...umrem u miru.
I oni će platiti,
platiti će za ono što su nam učinili.
Godine 2001., 20 tisuća stanovnika Annistona podiglo je dvije tužbe
protiv tvrtke Monsanto.
Monsanto i njegove podružnice Solutia
konačno su osuđeni platiti 700 milijardi dolara
nadoknaditi žrtvama,
dekontaminirati mjesto, i izgraditi specijaliziranu bolnicu.
Ali niti jedan lider Monsanto-a nije nikad optužen.
U američkom pravnom sistemu, u većini slučajeva,
vrlo je rijetko, za poslovne voditelje ili dužnosnike
ovih kompanija, da budu krivično odgovorni.
Ali imamo civilni sustav, civilne sudove,
i natjeramo ih da plate.
I istina je da u većini slučajeva, cijena koju ove kompanije
plate, desetljećima kasnije, je djelić njihovog profita.
I to je zašto je isplativo držati ove probleme u tajnosti.
Zbog toga se zapitate što bi još mogli danas držati u tajnosti.
Moram reći nikad ne bismo trebali vjerovati kompaniji poput Monsanto-a
kad govori od zagađenju, ili o proizvodu.
Nikad im ne bismo trebali povjerovali.
Ken Cook je rekao: "Ne možemo vjerovati kompaniji kao Monsanto."
A što je sa Roundup-om, najomiljenijim herbicidom
na svijetu, korištenim podjednako od strane vrtlara i farmera?
Što je taj herbicid ustvari?
To je brand, koji je Monsanto dao glyphosateu,
tzv. neselektivnom ili potpunom herbicidu,
koji uništava sve biljke.
Prvi put prodan 1974., svoj veliki uspjeh duguje
Monsantovim ustrajnim tvrdnjama da je biorazgradiv i dobar za okoliš.
Ovo je Roundup, prvi biorazgradivi herbicid.
Uništava korov iznutra, iz korijena,
ostavljajući i zemlju i Rexovu kost nezagađenim.
Roundup, ubojica korova zbog kojeg želite ubiti korov.
Roundup biorazgradiv...
Ken Cook je bio u pravu.
Kompanija je proglašena krivom zbog lažnog reklamiranja, dva puta.
Prvi je bio u New Yorku, 1996.
A druga je u Francuskoj, prošle godine.
Suci su shvatili da su slogani "biorazgradiv"
"Ostavlja zemlju čistom", i "poštuje okoliš"
bile lažno reklamiranje.
To su bile pogotovo zato što se prema studijama koje je Monsanto sam proveo
samo 2% proizvoda razgradilo nakon 28 dana.
Zato je Monsanto nedavno maknuo riječ biorazgradivo s ambalaže.
Ali to nije sve.
Brojne znanstvene studije su pokazale
da je Roundup visoko toksičan.
Na primjer, Roundup uzrokuje disfunkciju podijele stanica,
studija profesora Roberta Bellea.
Oceanološki opservatorij Roscoff.
Profesor Belle radi za Nacionalni centar za znanstvena istraživanja,
i Institut Pierre et Marie Curie u Francuskoj.
Proučavao je utjecaj Roundup-a
na oplođenim jajnim stanicama morskih ježeva.
Veliko iznenađenje je da Roundup ima utjecaj
na podjelu stanica.
Vrlo brzo smo uočili da Roundup ometa
ključni proces u procesu podjele.
Ne diobu stanica izravno,
već one mehanizme koji kontroliraju diobu.
Morate shvatiti kako zdrave stanice postaju karcinom.
U početku su sve stanice benigne,
a onda u nekom trenutku događaju se modifikacije unutar stanica,
koje ih čine nestabilnima sa genetskog stajališta.
To je privi "kvar" koji smo uočili kod primjene Roundup-a.
Zbog tog razloga smatramo da Roundup uzrokuje prva stanja koja vode do raka.
Oprezni smo i ne govorimo da izaziva rak, jer
ne želimo reći da se rak razvija 30 ili 40 godina.
Bilo je odmah jasno koliko
su ova otkrića važna za korisnike proizvoda,
pogotovo zato što su doze kojima smo testirali
manje od onih koje ljudi obično koriste.
Rekli smo si: "Pobogu, moramo obavijestiti javnost
o opasnostima što brže možemo."
I mislio sam da je najbolji način za to učiniti razgovarati s
administracijom, no tu sam bio šokiran, vrlo šokiran, jer mi je rečeno,
prije zapovjeđeno, da ne širimo svoja otkrića, jer je pitanje
GMO-a prikriveno u pozadini.
Koja nevjerojatna priča!
Toksičnost Roundup-a je prikrivena
kako bi se zaštitio razvoj GMO-a.
Hajdemo natrag na razvoj GMO-a.
Prema Monsantovoj stranici,
Roundup Ready Soja, uvedena 1996., je prvi GM usjev koji je dozvoljen
u Sjedinjenim Američkim Državama.
Farmeri, koji koriste ovo sjeme, su članovi Američkog sojinog udruženja, ASA,
čija je adresa na Monsantovoj web stranici.
John Hoffman je njegov potpredsjednik i
vatren branitelj biotehnologije.
U proljeće bih izašao i pošpricao jednu dozu Roundup-a
da bi spržio korov koji raste u rano proljeće.
I nakon 6 ili 7 tjedana poslije pošpricao bih drugu dozu,
i to bi kontroliralo korov tokom godine.
Prije Roundup Ready tehnologije, ovo polje je bilo puno korova,
morali bi ručno čupati suvišan korov. To je iziskivalo veliki napor.
Roundup Ready sustav mi štedi vrijeme a štedi mi i novac.
Čini se da Monsantovo novo čudo
ima upravo ono što je potrebno za namamiti poljoprivrednike.
Ali kako to funkcionira?
Kako biljka soje može preživjeti sprejanje Roundup-om?
Ovo je stanica soje.
Jezgra ove stanice sadrži DNK,
u koju je upisana genetska struktura biljke.
Za izradu njenog GMO-a, Monsanto probija granicu vrste,
koristeći gen koji čini biljku otpornom na Roundup, uzet iz bakterije.
Ovaj se gen stavlja na mikroskopske čestice zlata,
koje se ispaljuju u jezgru soje genskim pištoljem.
Gen penetrira u DNA, omogućavajući sintezu proteina
koji čini biljku otpornom na Roundup.
Kad je herbicid posprejan na usjev, on ubija sav korov, a biljka
soje ostaje netaknuta.
Moramo priznati da je ovaj proces veliki korak u tehnološkom smislu.
Ali soja, koja je kreirana da se nosi sa ovako snažnim herbicidom,
osuđena je na tanjure.
Morala je biti temeljito testirana prije nego što je
dospjela na tržište.
Tko je bio ministar poljoprivreda u tom trenutku?
Dan Glickman, ministar poljoprivrede Billa Clintona od 1995. do 2000.
Ono što sam otkrio prvih godina svojeg djelovanja oko
regulativa biotehnologije, da je postojao opći dojam, u poljoprivrednoj
industriji i unutar vlade SAD-a, da, ako ne stupate u korak s rapidnim
odobravanjem biotehnoloških proizvoda, rapidnih odobravanja GMO usjeva,
onda ste nekako protiv znanosti i protiv napretka.
Ja iskreno vjerujem da je bilo više likova u industrijskoj poljoprivredi,
koji nisu željeli toliko mnogo analiza koliko smo trebali,
jer su jako puno investirali u proizvod.
Kad sam postao ministar, uz činjenicu da
sam bio na čelu odjela za reguliranje poljoprivrede,
postojao je veliki pritisak na meni da ne idem predaleko oko ovog problema.
I čak i kad bih ja progovorio u Clintonovoj administraciji
lagano bi me pljusnuli, ne samo ljudi iz industrije, već i ljudi iz administracije.
Jednom sam napravio govor u kojem sam iznio da trebamo brižljivije razmotriti
regulatorna pitanja GMO-a.
Tu su bili i ljudi unutar Clintonove administracije, a posebno
u oblasti trgovine. Oni su bili vrlo uznemireni.
Govorili su: "Kako možete vi u poljoprivredi,
dovoditi u pitanje naš regulatorni sustav?"
Sasvim jasno.
U SAD-u, ministar poljoprivrede nema nikakve
šanse protiv multinacionalnih kompanija.
Kako su genetski modificirani organizmi regulirani u SAD-u?
Najvažniji članak je objavljen od strane FDA-a,
Administracije za hranu i lijekove,
koja je zakonski odgovorna za reguliranje sigurnosti
hrane i lijekova.
Naslov: "Hrana dobivena od novih sorti biljaka."
Datum: 29. svibnja 1992.
Princip 1: Hrana dobivena genetskim modifikacijama
je regulirana unutar istih okvira koji se koriste kod
tradicionalnog uzgoja biljaka.
Očito je da je FDA odlučila ne stvoriti posebnu kategoriju za GMO-e.
Za više informacija molimo da kontaktirate Jamesa Maryanskog,
koji je vodio Odjel za biotehnologiju u to vrijeme.
Uglavnom, Vlada je odlučila ne stvarati nove zakone,
"mislila" je da postoji već dovoljno zakona, da ima dovoljno zakonske
moći da bi se agencije mogle nositi s novim tehnologijama.
To znači da Bijela kuća pita agencije
da sastavi zakon prema kojem GMO ne bi trebao
biti primijenjen prema specifičnim propisima.
Ali on nije zasnovan na znanstvenim činjenicama,
da li je to politička odluka?
Da, bila je to politička odluka, bila je to vrlo općenita odluka
koja se ne odnosi samo na hranu, primjenjuje se
na sve proizvode biotehnologije.
Nevjerojatno!
James Maryanski priznaje da je regulacija GMO-a
utemeljena na politici, a ne na znanosti!
Kako su opravdali svoju odluku?
Princip 2: Komponente hrane, kao rezultat genetske modifikacije na biljci,
će biti isti ili u suštini sličan supstancama uobičajeno pronađenim u hrani.
Drugim riječima, FDA smatra da je genetski modificirana biljka
ekvivalentna prirodnoj rođakinji.
Ono što zovu "Principom supstancijealne istovrijednosti" je prihvaćeno širom svijeta,
i srce je debate između pristaša biotehnologije i
neprijatelja GMO-a.
Kako je FDA mogla prihvatiti da je GMO usjev isti kao konvencionalni?
Ono što znamo je da geni implantirani u biljku koristeći biotehnologiju proizvode
proteine vrlo slične onima koje smo konzumirali kroz mnoga stoljeća.
To je službeni stav FDA-a o problemu, kojem se protivi Jeffrey Smith,
autor nekoliko knjiga o GMO-u.
Michael Hansen, znanstveni ekspert pri sindikatima potrošača SAD-a.
I pisac Jeremy Rifkin, koji je prvi ukazao na Princip
istovrijednosti supstancija.
Razlog zašto su GM usjevi ovdje, je baziran na prevari koja
se dogodila unutar FDA-a.
Rekli su da ta hrana nije drukčija.
Koristili su izraze "supstancijalno ekvivalentan",
"ne drastično različit", a ono čemu su se okrenuli jest
"generalno priznat kao siguran". Ili G.R.A.S. (engl.).
Uobičajeno, ako se nešto prihvati kao G.R.A.S.,
ono mora imati nekoliko obranjenih, objavljenih studija, i nadmoćan
konsenzus unutar znanstvene zajednice.
Kad je riječ o GM usjevima, ono nema nijedno.
Što je FDA rekla jest da ako usadite gen u biljku, taj gen je DNK,
a mi konzumiramo DNK, imamo dugu povijest konzumiranja DNK.
Možemo zaključiti da je to G.R.A.S. Pokušavali smo ukazati na to da
bi se na te gene trebalo gledati kao na aditive.
Kad želite staviti novu boju za hranu, najmanji dio te boje ili konzervansa
ili neka druga malena kemikalija se smatra aditivom.
I tad morate prolaziti kroz sve procedure da bi pokazali da
zadovoljava kriterije, da neće naštetiti.
Ali kad genetski modificirate hranu, koja može uzrokovati nezamislive
razlike u biljkama, oni ne zahtijevaju ništa!
Ovdje u Washingtonu, kad se želite provesti navečer, i izađete na
piće u jedan od lokalnih barova gdje izlaze lobisti, svi se smiju
ovome, oni svi znaju da je to glupost. Ovaj "Princip supstancijalne ekvivalencije",
je jednostavno način za progurati potrebe ovih kompanija, posebno Monsanto-a,
da aktiviraju svoje proizvode brzo, sa što manje vladinog upletanja.
I trebam reći da su bili vrlo dobri u iznošenju svojih potreba.
Sjećam se susreta koje smo imali, gdje su se Monsantovi znanstvenici
susretali s FDA-evim znanstvenicima.
Govorili su o vrstama modifikacija koje su izvodili i kako su ih izvodili.
I ono što su govorili FDA-u je kako će ovi proizvodi biti regulirani.
Nisam nikad vidio situaciju gdje jedna kompanija može imati tako ogroman utjecaj
na najvišim nivoima donošenja regulatornih odluka, kao što je,
na primjer, Monsanto sa svojom GMO politikom u vladi.
Iznimna snimka za vijesti, u stvari, pokazuje Georgea Busha starijeg, kako
posjećuje Monsantovu ustanovu za istraživanje, 9 godina prije no
što je Roundup Ready soja došla na tržište.
Želio bih vam pokazati neke od koraka koje prolazimo pri presađivanju
gena sa jednog organizma na drugi.
Ono što ćete raditi jesu iste manipulacije koje radimo u laboratorijima.
Uzmemo DNK, otkinemo dio, pomiješamo različite dijelove zajedno,
i sve zajedno spojimo.
Ova cijev sadrži DNK koja je napravljena pomoću bakterija.
DNK je izgleda isto bez obzira da li je iz biljaka ili životinja.
Razumijem. Ovo će nas voditi izradi čega? Da imate snažniju biljku, ili
biljku koja je imuna na herbicide.
U ovom slučaju će biti otporna na herbicide.
Imamo nevjerojatan herbicid.
Kad je Bush posjetio kompanijino sjedište,
bio je potpredsjednik Ronalda Reagana.
I "regulacija" je bila ključna riječ ove republikanske administracije.
Namjera je ojačati industriju eliminiranjem što su beskompromisni
ljudi iz Bijele kuće zvali birokratske prepreke, kao što su
testiranja po zdravlje i okoliš, što su bili Monsanotovi ključni problemi.
U ovom trenutku imamo pred Ministarstvom poljoprivrede zahtjev
za testiranjem ovoga po prvi put na farmi u Illinoisu ove godine.
Nastavljamo halucinirati o tome!
Trošak raste sve više, a ništa se ne događa.
Iskreno, mislim da se nemamo što žaliti kako Ministarstvo rukovodi time,
prolaze kroz uobičajen proces; osiguravaju da kako prolaze kroz te
nove stvari da ih odrade ispravno, i sad, ako čekamo do rujna, a još nemamo
našu autorizaciju mogli bi kazati nešto drugo!
Nazovite me, u deregulacijskom poslu smo. Možda možemo pomoći...
1988., kad je George Bush stariji izabran za predsjednika SAD-a, Dan Quayle
je postao novi potpredsjednik.
4 godine kasnije najavio je novu Američku politiku u svezi GMO-a, složenu
baš onako kako je Monsanto želio.
Poduzimamo ovaj korak kao dio predsjednikove regulatorno olakšavajuće
inicijative, sad u drugoj fazi.
SAD je već svjetski lider u biotehnologiji, i želimo da tako ostane.
Samo u 1991. godini, bila je to 40 milijardi dolara teška industrija.
Trebala bi dosegnuti vrijednost od 50 milijardi do 2000. godine.
Dokle se god opiremo širenju nepotrebne regulacije.
Mislite li da je to bila zavjera?
Zavjera je snažna riječ.
Sa stajališta korporacija, bilo je briljantno izvedeno preuzimanje vlasti.
Već u samom početku gospodin Michael Taylor postao je
zamjenik administratora FDA-a.
Baš u to vrijeme su naumili uvesti politiku...
Tko je Michael Taylor?
Na internetu je ostala samo jedna slika čovjeka koji je
jednom baratao svojom moći tako diskretno.
Danas je voditelj fondacije zvane "Resursi za budućnost".
Halo, Marie Monique pri telefonu.
Halo, ovdje Mike Taylor.
Moje je pitanje o vašoj ulozi dok ste radili s FDA-em.
Prije no što ste zaposleni u FDA-u, radili ste kao
odvjetnik Monsanta 7 godina, zar ne?
Bio sam partner u pravnoj firmi čiji je Monsanto bio klijent.
Radio sam na nekim Monsantovim slučajevima.
I sada, ako sam razumjela dobro što sam pročitala,
FDA je stvorio novu poziciju za vas, zamjenik povjerenika za politiku?
Pa... Zato što u imali posebne potrebe u to vrijeme u FDA-u zbog GMO-a.
To nije imalo nikakve veze s GMO-om, apsolutno ništa.
Ja ??nisam?? autor te politike, ali to je jednostavno neistina.
Otišao je u FDA u srpnju 1991.
Do tog vremena bio je u pravnoj firmi "King & Spalding".
Njegovi osobni klijenti su bili ne samo Monsanto, već i
Internacionalno vijeće hrane i biotehnologije (IFBC).
On je za njih skicirao prijedlog kako bi po njima genetski
modificirana hrana trebala biti regulirana.
I ako pogledate prijedlog napisan za IFBC, koji je bio Michael Taylorov,
i usporedite se finalnim koji je objavljen izgledaju vrlo slično.
Dakle, ako ga nije napisao, izgleda da je netko uzeo što
je on napisao i pomalo ga promijenio za politiku.
Gosp. Taylor je bio zamjenik povjerenika u to vrijeme.
Osigurao je vodstvo za projekt, i služio kao šef, vodeća osoba
oko provođenja politike, u smislu brige da se projekt odradi do kraja.
Monsato je vrlo dobro odigrao tu igru, obje, političku i regulatornu igru.
Igrali su ključnu ulogu sa goveđim hormonom rasta, namjestivši da se ta
stvar odobri, a također i tome kako se riješio problem genetskog inženjeringa.
Michael Hansen je upravo spomenuo goveđi hormon rasta.
Što je to?
To je transgenični hormon koji se ubrizgava kravama da
bi se povećala proizvodnja mlijeka za 20%.
Bilo bi podcjenjivački reći da je imao svoje kritičare.
Hormon prijeti našem zdravlju.
Smrtonosni otrov.
Manipulacija.
Ime rBGH dolazi od Rekombinirani goveđi hormon rasta.
Monsanto ga počinje prodavati mljekarima 1994., pod imenom Posilac.
Posilac je najtestiraniji proizvod u povijesti.
Ubrzo ćete vidjeti dramatične rezultate koje Posilac
može ponuditi vama.
1995. Monsanto je proslijedio Posilac FDA-u,
da ga odobri za tržište.
Eksperti FDA-evog centra za veterinarsku medicinu, pregledali
su studije koje je kompanija provela na eksperimentalnim stadima.
Pri FDA-u, glavni veterinar zadužen za pregled studija
bio je Richard Burroughs.
U intervjuu je izjavio da su dužnosnici agencije
prikrili i manipulirali podacima.
U podacima koje su slali nedostajao je dublji
uvid u mliječnu industriju.
Nisu postavljali krucijalna pitanja o bolesti (???, ...mastitis), što
je upala mliječnih žlijezda, i o reproduktivnim problemima.
Tako, kad su došli prvi podaci a ovo bilo nedostajalo, rekao sam:
"u redu dečki, morate se vratiti i nabaviti informacije."
To je stvar vratilo natrag 2 ili 3 godine.
Jeste li upozorili FDA o vašoj zabrinutosti?
Oni su me poprilično skrenuli s puta, moj je šef uvukao u priču druge
ljude koji su mu bili odaniji, a ja sam viđao sve manje i manje podataka.
Čak i stvari koje sam zatražio da se učine, kao studija
o mastitisu, nikad ih nisam vidio.
Oni su mislili: "Ako si na putu, mi ćemo te maknuti s puta."
Znate, zavesti me u krivi smjer. Na kraju su me potjerali s posla.
Jedan dan sam otpraćen do vrata, i rekli mi da je to to,
rekli mi da sam gotov.
Da li su vam prijetili?
Pa da, uglavnom Monsantovi odvjetnici.
Kad sam se htio žaliti, rekli su mom odvjetniku da ako otkrijem
ijednu kompanijinu tajnu u svojoj obrani, da će me tužiti.
Na kraju je FDA bila prisiljena ponovno vratiti
na posao ovog savjesnog veterinara.
On je s vremenom dao otkaz zgrožen.
Na internetu također postoje glasine o datotekama ukradenim FDA-u,
i poslanim dr. Samuelu Epsteinu, voditelju koalicije za prevenciju od raka.
1990. godine, profesor Epstein je objavio članak u Milkweedu,
standardu za obavještavanje o mljekarstvu, urednika Petera Hardinga.
Ekskluziva je osnovana na tajnim dokumentima koje su ova
dva čovjeka pažljivo istražili.
Jednog jutra, mislim u listopadu te godine,
vratio sam se u ured i pronašao veliku kutiju dokumenata.
Stigla je iz Washingtona, ali bez naznake tko je poslao.
Ovo je bila kutija dokumenata, odnosno svih Monsantovih dopisa
koji su poslani FDA-u, veterinarskih testova, prethodnih 6 godina.
Ovo je bilo lijepo.
Mnogi od ovih dokumenata su originalni dokumenti, i kao što kaže ovdje,
povjerljivo, može sadržavati kompanijine povjerljive informacije,
koje ne smiju biti kopirane, otkrivene neovlaštenim osobama
ili poslane izvan kompanije bez dopuštenja.
Što je baš ono to novinar istražitelj voli objaviti.
Objavljivanje ovih informacija je naljutilo Monsanto i FDA,
jer prema onom što smo bili u mogućnosti zaključiti,
postojale su nevjerojatne fiziološke promjene kod životinja koje su
primile dozu hormona, usporedivu s njihovim srodnicima u kontrolnoj grupi.
Na primjer, vidimo, jajnici krava koje su primale sintetički hormon u različitim
testnim grupama, za desne jajnike da su 34% veći ili 42% veći ili 44% veći.
Na drugom mjestu u ukradenim spisima vidimo kako postoje ozbiljni
problemi sa razmnožavanjem tretiranih životinja.
Podaci su uvjerljivi; ustupili smo podatke, neobrađene podatke,
i rezultate koje nismo učinili mi, da bi ovjerodostojili sve skupa.
Svi zdravstveni autoriteti koji su pregledali goveđi hormon,
su ustvrdili da je potpuno siguran za potrošače.
Prema Monsantu, hormon ne da je samo siguran, on je koristan za potrošače.
"Pošto kemijski sastav mlijeka nije promijenjen primjenom Posilaca,
proizvodnja i svojstva okusa se ne mijenjaju."
To je neistinito, laž, koju riječ već želite upotrijebiti.
To je vrlo različit proizvod.
To je vrlo vrlo drukčiji proizvod, u mnogo stvari.
Kao prvo, kako je vrlo čest slučaj mestitisa kod krava,
to prelazi na mlijeko.
Nadalje, pronaći ćete antibiotike, date kravama pri liječenju te upale.
Tako će široki spektar antibiotika biti u mlijeku.
Odvojeno od toga, i vrlo vrlo važno, vrlo veliko povećanje
u količinama IGF-1 (inzulinski faktor rasta 1).
Proveden je niz studija, negdje oko 60, koji povezuju
povišen nivo IGF-1 s rakom dojke, debelog crijeva i prostate.
Apsolutno nevjerojatno.
Ima li još zemalja koje su dozvolile rBGH?
Čini se da je hormon zabranjen u Europi i Kanadi.
Kanadi? To je čudno jer Health Canada obično kroji
odluke prema FDA-evim.
"rBGH, skandal u Health Canada-i."
"Monsanto optužen zbog pokušaja podmićivanja
Health Canada-e oko rBGH-a."
U listopadu 1998., tri znanstvenika iz Health Canada-e, svjedočila su pred
odborom senata s namjerom da zaustave odobrenje upotrebe transgenetskog hormona.
Skandal je objavio zviždač dr. Shiv Chopra.
...samo istinu, cijelu istinu, i ništa osim istine, tako mi Bog pomogao.
Pitanje koje sam postavio sam sebi bilo je:
"Koju ću istinu reći, onu koju znam ili onu koju mi ministri govore da moram reći?"
To je bio sukob u meni.
Pitao bih svakoga od vas, da li je na ikoga od vas Monsanto
pokušao utjecati, na ikoga od vas?
Doktorice Haydon?
Bila sam nazočna na sastanku mislim 1989. ili 1990.,
i Monsantovi predstavnici su se našli sa mnom, mojim mentorom dr. Drenneanom
i mojim direktorom dr. Messierom.
Na tom sastanku je ponuđeno 1 do 2 milijuna dolara od kompanije.
Ne znam kako je to sve završilo, ali moj direktor je nakon tog
susreta je ukazao da će prijaviti svojim nadređenima.
Kako je Monsanto reagirao
Pa Monsanto nije poricao da je ponudio 1-2 milijuna dolara na tom sastanku.
Kasnije su pokušavali opravdati da je to bila ponuda za istraživanje
u Kanadi, da se učini nešto više studija na kravama u Kanadi ili što god...
Kako bilo, što se dogodilo u Kanadi jest da hormon nije odobren.
Tako ga je Europski parlament, u skladu sa objavama u Kanadi, zabranio zauvijek.
I tad smo odjednom nas troje, Margaret Haydon,
Gerard Lambert i ja otpušteni zbog neposluha.
Svi troje smo otpušteni, a ti slučajevi su sad na sudovima.
Kongres SAD-a otvorio je i istragu na zahtjev protivnika rBGH-a,
koji se protive zabrani označavanja mlijeka kao "ne sadrži rBGH".
Interesantno je da istraga nikad nije završena.
...vladina kupovina viška mlijeka.
Goveđi hormon rasta BGH je test s ciljem prihvaćanja genetskog
inženjerstva od strane potrošača...
U smeće! U smeće!!!
Goveđi GM hormon je jednostavno prva veća primjena biotehnologije
na proizvodnju hrane.
Monsanto je vrlo moćna korporacija, s mnogo veza sa osobama
iz samog vrha vlade.
Mislim da je prihvaćena etika federalne vlade bila da je
biotehnologija toliko važna da ne smiju dopustiti da nekoliko pitanja
o sigurnosti krava ili sigurnosti ljudi stoje na putu.
Razlog zašto ga je FDA odobrio je, kako izgleda, da je bilo mnogo ljudi koji
su prije radili na ključnim pozicijama, a sad rade u Monsatu, koji su došli
u FDA, i uspjeli ju pridobiti da ga odobri.
To su rotirajuća vrata, kao dvostruki heliks, to je spirala.
Da rotirajuća vrata.
Da. Rotirajuća vrata.
Rotirajuća vrata, i to ne samo u poljoprivredi, prije da su u
mnogim drugim sektorima.
Donald Rumsfeld je bio generalni direktor Searlea, Monsantove podružnice.
Bivši ambasador trgovine, Mickey Cantor, završio je u Monsantovom odboru.
Sudac Vrhovnog suda, Clarence Thomas, je nekoć radio za Monsanto.
Monsanto rotirajuća vrata… Afere od 1999. godine:
Linda Fisher seli iz Agencije za zaštitu okoliša u Monsanto;
Michael Friedman iz FDA-a u Monsanto;
Marcia Hale i Josh King idu iz Bijele kuće u Monsanto;
Margaret Miller iz Monsanta u FDA;
William Ruckelshaus iz IPA-a u Monsanto;
i ne zaboravimo Michaela Taylora koji se se selio tamo i natrag nekoliko puta!
Jednom kad je FDA odradio vašu misiju, postali ste
Monsantov potpredsjednik odnosa sa javnošću...
Točno. Dakle nema sukoba interesa za vas?
Ne, ponavljam, pravila su pravila, a ja igram prema pravilima.
Mislim, gledano sa strane prihvaćanja u javnosti,
bile su to jedna greška za drugom.
Ako nastojite imati strategiju, da bi javnost shvatila i prihvatila
novu tehnologiju, te da biste imali prvu njenu primjenu,
koja ima veze s mlijekom kojeg već imamo više nego što nam treba...
Doprinijelo je stvaranju ozračja...
Sumnje.
...sumnje.
Mislim da princip, prema kojem se od kompanija ne zahtjeva da u
radu na GMO-ima prosljeđuju proizvode FDA-i, što je potrebno u Europi,
iz perspektive javnog prihvaćanja, to nije dostatan sustav.
Osobno smatram da bi kongres trebao promijeniti zakon. Kongres bi
trebao stvoriti obavještajni sustav za ovlaštenje, koji bi osiguravao
da je svaki proizvod pregledan od FDA-e, i da FDA prosuđuje da li je
svaki proizvod siguran.
Ovo je vrlo izazovno svjedočenje.
Čini se da Michael Taylor žali zbog potpisivanja regulacija 1992.
Što je FDA-inim znanstvenicima? Da li je postojao konsenzus oko regulacije GMO-a?
FDA-in dokument pokazuje da su ignorirali upozorenja o sigurnosti GMO-a
svojih vlastitih znanstvenika, a kojeg je napisao Steven Drucker.
Odvjetnik Steven Drucker zastupa koaliciju neprofitabilnih udruga.
Tužio je FDA, tjerajući ih da skinu oznaku tajnosti sa internih
dokumenata o GMO-ima.
Dobili smo preko 44 tisuće stranica iz FDA-inih vlastitih arhiva,
i oni su otkrili da je FDA lagala svijetu od 1992., ako ne i prije,
ali nastavili su lagati i još uvijek lažu. Tvrde da postoji nadmoćna suglasnost
unutar znanstvene zajednice da je genetski modificirana hrana
sigurna kao i ona koja se proizvodi konvencionalno.
Tvrde da postoji dovoljno podataka da podupre ovu suglasnost.
Obje tvrdnje su očigledne laži.
Postoji nekoliko primjera.
Tako Dr. Louis Priblyl iz grupe mikrobiologa FDA-a piše:
"Postoji duboka razlika među tipovima neočekivanih posljedica
kod tradicionalnog rasplođivanja i kod genetskog inženjeringa."
Onda dr. Priblyl preuređuje svoje opaske, da bi neki aspekti
genetskog inženjerstva mogli biti opasniji.
Zabrinutost izražena od nekih FDA-inih znanstvenih eksperata
je toliko jasna i nepogrešiva, da je FDA-ina službenica,
čiji je posao bio pratiti i sažeti ?ulazne materijale?, dr. Linda Cole,
napisala bilješku FDA-inom koordinatoru biotehnologije,
dr. Jamesu Maryanskom.
Prema FDA-inim internim dokumentima s kojih je skinuta
oznaka tajnosti, postojalo je mnogo unutarnjih kritika, mislim među
znanstvenicima unutar FDA-e, oko predložene regulative.
Na primjer bilješke poslane vama od Linde Cole. -Točno.
Ona tvrdi: "Procesi genetskog inženjerstva i tradicionalnog uzgoja
su drukčiji, ..."
"...i tradicionalnog uzgoja su drukčiji, i prema tehničkim
ekspertima unutar agencije..."
"...oni dovode do raznih rizika." - "...raznih rizika."
Kod nas je bilo mnogo ljudi sa raznim mišljenjima.
Linda Cole je to naravno napisala u svojim bilješkama,
ali činjenica je, kad smo dovršili regulativu,
da su se svi znanstvenici s njom složili.
Sad, FDA je pregledala primjenu genetskog inženjerstva,
i nema informacije da gola primjena tehnike stvara
proizvode koji se razlikuju u sigurnosti ili kvaliteti.
Čak i prije dosljednih upozorenja iz bilješki FDA-inih vlastitih
znanstvenika, je FDA dobila vrlo jasno upozorenje.
Već prvi genetski modificirani dodatak prehrani koji je
došao na tržište u Americi, uzrokovao je veću epidemiju.
Sjećate li se što se dogodilo 1989. s L-tryptophanom,
sjećate li se? - Da.
Bila je to bio-modificirana amino-kiselina.
Znamo vrlo dobro što su amino-kiseline... Točno.
Ubila je (amino-kiselina) desetke ljudi i učinila bolesnima stotine i stotine.
Izazvala je epidemiju neobične bolesti zvane EMS. - Točno.
I koliko je ljudi umrlo? - Točno, ali postoji mnogo... - 37?
I više od tisuću ljudi osakaćeno, sjećate li se?
Sjećam se... - I rekli ste, prema FDA-i, i vidjeli smo zapis:
"Još ne znamo uzrok, niti možemo izdvojiti inženjerstvo organizama."
Jeste li rekli to što sam pročitala? - Jesam.
Nevjerojatno. James Maryanski ne može izdvojiti mogućnost da je
sam genetski inženjering taj koji pokreće neočekivane nuspojave.
Ali nije učinio ništa.
Da li je ijedan nezavisni znanstvenik proučio ovaj problem,
koji je strahovito bitan za konzumente?
Arpad Pusztai, svjetski priznat znanstvenik izgubio je svoj posao
kad je upozorio na genetski modificiranu hranu.
1998. godine.
(Aberdeen, Škotska)
Arpad Pusztai je radio za Rowett institut u Škotskoj.
Na zahtjev Ministra poljoprivrede vodio je istraživanje o genetski
modificiranim krumpirima, sa budžetom od preko 2 milijuna eura
i osobljem od 30 istraživača, da bi pripremio Veliku Britaniju
za dolazak GMO-a.
Svi smo bili puni entuzijazma...
Ministarstvo je smatralo da ako načinimo tu studiju, gledajuće sve
aspekte, tad će to biti potvrda za GMO.
I kad ga predstave, kazati će da ih je najistaknutiji laboratorij
u Europi, nutricionistički laboratorij, pregledao i dokazao
da su sigurni.
Arpad Pusztai se specijalizirao u lektinima. Ti proteini funkcioniraju
kao insekticidi koji štite biljke od lisnih uši.
Znanstvenici iz Rowetta su uspjeli proizvesti krumpire koji
su otporni na lisne uši, u koji su ugradili gen visibabe,
koji proizvodi lektin u dotičnom.
Već su prije potvrdili da u obliku u kojem se pojavljuju u prirodi
lektini ne predstavljaju rizik za zdravlje.
Genetski modificirani krumpiri su testirani na štakorima.
Postojao je dvostruki efekt. Prvo: prouzrokovao je
reakciju proliferacije u crijevima, a to nije dobro jer je to mogući...,
ne želim reći da je kancerozan, no ono što čini jest da može djelovati
kao pojačivač/ubrzavač nastanka kemijski uzrokovanih tumora.
Druga stvar je da je imunološki sustav iznenada ubacio u "višu brzinu".
Ne znamo da li je to dobro ili loše, no imunitet je zasigurno
prepoznao genetski modificirani krumpir kao nepoželjan organizam.
Bili smo uvjereni da postupak ugradnje gena stvara probleme, a ne sam transgen.
Kad smo testirali s izoliranim transgenima, čak i pri 800-strukoj
koncentraciji nisu izazivali nikakva oštećenja.
Bio je vrlo važan zaključak jer američka FDA zagovara tehnologiju,
a ono na što smo mi ukazali i što smo objavili jest da dokazano i
potvrđeno nije problem u transgenu već u tehnologiji.
Dok su prve pošiljke genetski modificirane soje pristizale u
Veliku Britaniju, nadređeni su ovlastili Arpada Pusztaia
da bude intervjuiran za BBC.
Kao znanstvenik koji je aktivno radio na području, shvatio
sam da je vrlo vrlo nepravedno iskoristiti sugrađane kao pokusne kuniće.
To mi nikad neće oprostiti.
Monsanto je shvaćao važnost naših pronalazaka, bez brige.
Čak i prije emitiranja, oni su su za to već znali, jer je
Škotski institut ??? dobivao mnogo novca od Monsanta.
I nije im trebalo dugo da shvate implikacije...
Dan nakon emitiranja intervjua Arpad Pusztai je otpušten,
istraživački tim raspušten.
Dr. Stanley Ewen je bio zadužen za procjenu utjecaja
GM krumpira na unutarnje organe štakora. On više nema nikakve
zablude u pogledu na znanstvenu neovisnosti.
Bio sam strašno ljut i vrlo zabrinut, kao da mi
je nestajao cijeli svijet pod nogama. Što se događa?
Počeli su diskreditirati Stanleyja također, a ne samo Arpada.
Morao je u mirovinu i bio diskreditiran na Sveučilištu.
Da? - Da, naravno. - Bilo je to jako teško.
U ponedjeljak je to bio odličan rad, u utorak je proglašen smećem.
Imao sam ideju ili dvije što se događa, ali vrlo neodređene.
No prije osam godina, gotovo točno, bio sam na plesu uz večeru,
i pored mene je sjedio netko sa Rowetta (instituta), imenom Dutta-Roy.
Rekao sam: "Nije li užasno što se događa Arpadu?"
"Jest" rekao je. "Zar niste znali da su bila, ne jedan, već dva telefonska
poziva direktoru sa Downing Streeta?" Tad sam naravno vidio jasno
što se događa. Bilo je ovo nešto nadnacionalno, neki pritisak je
stvoren na ured Tonija Blaira, da se zaustavi ovaj rad;
Amerikanci su ga doživljavali kao nešto što šteti njihovoj industrijskoj bazi,
biotehnološkoj industriji, drugim riječima.
Skandal oko Arpada Pusztaia pokrenuo je masovno odbijanje
GMO-a u Velikoj Britaniji, predvođeno Greenpeaceom.
Godinu dana kasnije Robert Shapiro, Monsantov izvršni direktor u to vrijeme,
pristao je sudjelovati na telekonferenciji, koju je organizirala
organizacija za okoliš.
Ovo je jedini postojeći video zapis bivšeg izvršnog direktora.
On je bio zadužen za prebacivanje kompanije u sferu biotehnologije,
sa novim sloganom: Hrana, Zdravlje, Nada
(izvršni direktor Greenpeacea) Monsanto je uložio velike napore da bi progurao svoje proizvode
u svim smjerovima sa punom podrškom multinacionalnih
proizvođača hrane, prodavača, komunikacijskih tvrtki, regulatora,
čak i vlada. Ne ponašate se kao kompanija koja nudi
život i nadu, već kao nasilnici koji nam pokušavaju silom
nametnuti svoje proizvode.
Ako sam nasilnik ne osjećam se kao naročito uspješan nasilnik.
Želim započeti s naglaskom na biotehnologiju kao oruđe.
Biotehnologija kao takva nije niti dobra niti loša.
Može se upotrijebiti dobro ili se može iskoristiti loše.
Proizvodi koji su na tržištu su pregledani kroz regulatorne
procese koje je društvo uspostavilo u nastojanju da se osigura ne samo sigurnost
nego i sigurnost po okoliš.
Nakon 10 godina na tržištu, Roundup Ready soja
čini 90% ukupno uzgajane soje u Sjedinjenim Državama.
U stvari, 70% sve hrane u Američkim trgovinama sadrži bio modificirane elemente.
Za razliku od Europe, potrošači ne mogu donijeti informiranu odluku
zato što je označavanje GMO-a zabranjeno; direktna
posljedica Principa supstancijalne jednakosti.
Imam zrno soje u svojoj ruci, i mogu ga pojesti, vrlo je sigurno.
Vrlo je sigurno.
Mislim da je FDA sigurna da je soja u smislu sigurnosti hrane
sigurna kao i druge vrste soje. - Kako je FDA uvjerena u to?
To je utemeljeno na svim podacima koje je kompanija poslala FDA-i,
i koji su pregledani od strane znanstvenika FDA-e.
Dakle, nije u interesu kompanije pokušati izmisliti studije na neki način koji
bi zamaskirao rezultate.
Kako može James Maryanski biti toliko siguran?
Ako utipkam "Monsanto je lažirao znanstvene studije",
dobivam 174 tisuća rezultata.
Među njima je izvještaj od Američke EPA-e (Agencije za zaštitu okoliša).
Monsanto je optužen za lažiranje studija u vezi studija o kancerogenosti dioksina.
Priča započinje u Nitrou u Monsantovoj tvornici koja je
proizvodila snažan herbicid zvan 245T.
1949. godine eksplozija u tvornici je uzrokovala neočekivane posljedice.
228 radnika je dobilo vrlo unakazujuću bolest zvanu klorakne.
Uzrokuje je dioksin, koji je strašno otrovan nusprodukt 245T-a.
245T je bio glavni sastojak Agent Orangea, defolijanta (kemikalije za ogoljivanje biljaka)
kojeg je koristila američka vojska za Vijetnamskog rata.
Za vrijeme rata 40 milijuna litara Agenta Orangea, koji je sadržavao
400 kilograma čistog dioksina, je poprskano na stabla u južnom Vijetnamu.
3 milijuna ljudi je kontaminirano uključujući tisuće američkih vojnika.
Čak i nekih 40 godina nakon rata dioksin nastavlja pronalaziti nove žrtve.
Danas znamo da ovaj otrov izaziva karcinome i ozbiljne genetske disfunkcije.
Dok su američki veterani vijetnamskog rata 1978. godine
tužili proizvođače Agent Orangea, Monsanto je sponzorirao studije
o dugoročnim posljedicama dioksina.
Kompanija je platila znanstvenicima da usporede zdravlje radnika
koji su bili izloženi za vrijeme nesreće u tvornici u Nitru, 30 godina ranije,
sa zdravljem neizloženim radnicima.
Postoje dva stručnjaka na ovu tematiku.
William Sanjour koje je vodio odjeljenje o toksičnog otpada u EPA-i,
i Gerson Smoger odvjetnik koji predstavlja veterane iz Vijetnama.
Godine 1990. dr. Cate Jenkins, moja kolegica iz EPA-e, napisala je memorandum
u kojem ističe da su donesene tvrdnje da su neke od studija koje je
Monsanto proveo površne, a da su učinjene ispravno,
polučile bi suprotne rezultate. Monsantove studije su pokazale
da dioksin nije ljudski kancerogen.
To znači da su prvo imali podatke, a onda su smislili kako će posložiti te
podatke da bi došli do zaključaka koji im odgovaraju.
Tako se ne bi trebala raditi istraživanja, nikad!
Oni su to učinili apsolutno naopako, i postigli točno što su željeli.
Poslije se ispostavilo da je bilo ljudi sa karcinomom
koji su u jednoj od ovih dviju studija svrstani među one izložene dioksinu.
Istih pet ljudi je u drugoj studiji svrstano među one koji nisu bili izloženi.
Kad su stavili sve te karcinome među neizložene, stvorio se privid da
oni neizloženi dobivaju podjednako karcinome kao i izloženi.
Tad su rekli: "Nema razlike! Ista stvar!"
Tisućama i tisućama veterana su uskraćene beneficije
zbog izloženosti Agent Orangeu.
Ove studije su utjecale na sve propise kroz slijedećih 7 do 9 godina u ovoj zemlji.
Kao dobra znanstvenica i dobra zaposlenica EPA-a,
i kao netko tko je vrlo neustrašiv, Cate Jenkins je napisala memorandum
EPA-inom znanstvenom savjetodavnom odboru,
tražeći od njih da pregledaju ove dvije studije i utvrde da li su ispravno urađene.
Činjenica je da nije bilo istrage u Monsatou, ne postoji! Nitko nije istražio te studije!
Nitko i točka!
Koga su istražili bila je Cate Jenkins, zviždačicu. Učinili su joj život paklom,
maltretirali je, mijenjali su joj poslove, progonili su jadnu ženu.
Ako uzmete danas Monsanto kako govori da je GMO, npr.,
apsolutno siguran, bi li vjerovali...? - Ne bih vjerovao niti riječ što
ta kompanija govori.
Možda bih vjerovao nekim nezavisnim izvorima koji su istražili njihove tvrdnje,
ovisno o tome tko je taj izvor, koliko su dobri i koliko su nezavisni.
Upravo tako. U namjeri da bi dokazali sigurnost Roundup Ready soje
Monsanto je izradio studiju, koja je objavljena 1996. u vrlo cijenjenom
znanstvenom časopisu.
Studija je trebala procijeniti utjecaje GM soje na zdravlje životinja, točnije štakora.
Ova studija je temeljito pregledana od, danas pokojnog, danskog znanstvenika,
i norveškog specijalista Iana Prymea.
Nažalost, ova je studija vrlo nekvalitetna, zaista.
Vrlo je razočaravajuća. Posebice, jer su ovi papiri služili kao baza za
Princip o supstancijalnoj jednakosti.
Mogu samo citirati, što će biti iznenađujuće: "Premda studije
sa hranjenjem životinja pružaju stanovitu potvrdu da se nisu dogodile promjene..."
Stanovitu potvrdu? Ja želim 100-postotnu sigurnost,
a ne djelomičnu.
Oni govore na primjer na stranici 723 slijedeće: "Osim što je tamnije boje,
jetra je izgledala normalno na nekropsiji,..."
Ne možete to činiti tako, bez gledanja unutra; morate pogledati sadržaj,
unutar jetre, režući uzorke pokazati pod mikroskopom da nema razlike.
Na primjer, koristili su starije štakore. Očigledno, ako želite
izbjeći bilo kakve probleme koristiti ćete starije, no ako želite vidjeti
da li su evidentne neke promjene koristiti ćete mlađe jedinke, naravno.
Na neki način možete reći da je ovo loša znanost zato što mnogo
podataka koji su trebali biti pokazani nisu pokazani.
Da li ste pokušali doći do pravih podataka? -Nisam.
Moj kolega jest, i potrošio frustrirajuće mnogo vremena
idući od ureda do ureda, no na koncu je odgovor bio NE.
Ako nije bilo ništa za skrivanje onda bi odgovor bio: nema problema.
Trebali bi biti voljni dijeliti svoje materijale da se bilo tko
njima služi, no kad ih držite čvrsto očito sumnjate zašto ih netko traži.
Jedna stvar je jasna: zahvaljujući ovoj ograničenoj studiji
Monsantovi GMO-i su preplavili svijet, prije svega Sjevernu i Južnu Ameriku,
Aziju i Australiju. Nakon samo 10 godina transgenetski usjevi sad prekrivaju
250 milijuna jutara. (100 milijuna hektara.)
70% je otporno na Roundup,
a 30% je genetski modificirano da bi proizvodilo insekticid zvan BT.
Od 2001. kompanija je objavljivala godišnji dokument naslovljen
"Izvještaj o jamstvu". To je neka vrsta etičkog iskaza,
kojim Monsanto nastoji opravdati svoju poslovnu praksu.
U središtu protivljenja GMO-ima je tema patenata.
Ovo je ono što Monsato zove svojim intelektualnim vlasništvom, koje bi
trebalo zaštititi njihova ulaganja.
U Sjevernoj Americi svaki farmer koji kupuje bio-modificirano sjeme
mora potpisati tehnološki sporazum, u kojem farmer obećava da će poštovati
kompanijin patent na modificirani gen.
Biotehnološki usjevi su zaštićeni Američkim zakonom o patentima.
Ja ne smijem u nikojem slučaju čuvati sjeme da bih ponovno sadio slijedeće godine.
To je zaštita za Monsanto i biotehnološke kompanije zato što oni doslovno
ulažu milijune i milijune dolara da bi proizveli ovu novu tehnologiju.
A kako može Monsato znati da netko ponovno sadi požeto sjeme?
Nisam siguran... Kako bi znali da je netko posadio sjeme dobiveno od lanjskog usjeva?!
To je dobro pitanje za Monsanto.
Pitanje je toliko osjetljivo da ga Monsanto uobičava zaobilaziti,
dajući veličanstvena obećanja.
U slučajevima nenamjerne pojave naših zaštićenih sorti na farmerovim poljima,
zasigurno ćemo raditi na tome da zajedno sa farmerom razriješimo problem na
zadovoljstvo i farmera i Monsanta.
Stvarnost izgleda mnogo manje idilična.
Centar za sigurnost hrane iz Washingtona objavio je studiju
o farmerima koje je tužio Monsanto zato što nisu poštivali njegove patente na sjeme.
Sakupila je najmanje 100 tužbi i mnogo bankrota.
Među žrtvama je Troy Roush farmer iz Indiane.
Naša priča počinje 1999. Gospodin, i taj termin koristim uvjetno,
se pojavio na farmi moje majke i oca, i tvrdio da je privatni istražitelj
unajmljen od Monsatoa.
Istraživao je da li farmeri čuvaju njihovo sjeme,
i došao je pitati nas da li smo sačuvali njihovo sjeme.
Rekli smo mu da nismo, pokazali mu da smo kupili herbicid i sjeme,
sve račune itd., rekli mu gdje je sve kupljeno tako da može otići sam i provjeriti.
Odbio je taj prijedlog.
Što se dogodilo je da su nas tužili, Monsato je podigao optužnicu protiv mene,
mojeg oca i moja dva brata.
Monsanto nam je predočio dokumente za koje su tvrdili da su uzorci prikupljeni
na našoj farmi. Da bi prikupio te uzorke Monsanto je morao neovlašteno
ulaziti na našu zemlju, bez našeg dopuštenja, i ukrasti te uzorke.
Te smo godine kako se sjećam imali 492 jutara Roundup Ready soje.
Bila je pod ugovorom sa kompanijom za sjeme.
Ugovor je bio vrlo precizan, sa vrlo preciznim stavkama,
tako da nije bio problem izdvojiti te stavke, svi su to znali.
Zašto ste se dogovorili bez suđenja sa Monsantom?
Nakon 2 i pol godine ovoga obitelj je jednostavno bila uništena.
Stres uključen u sve ovo..., oni u osnovi dovode u pitanje
pet generacija rada, i da pobijede sav trud bi nestao.
Dobro jutro. - Dobro jutro gospodine...
Rush Troy i David Runyon uzgajaju tradicionalnu soju.
Bili su žrtve takozvane "genske policije",
koju je smislio Monsanto da bi silom provodio svoje zakone na poljima.
Genska policija sije strah u ruralnoj Americi,
gdje su farmeri ukazali na totalitarne metode korištene
u svijetu u kojem dominira GMO.
Ovdje imam neke fotografije za tebe Troy, ako bi htio pogledati...
Ovo sam učinio kako bih pokušao spriječiti ponovan ulazak na moju farmu.
U srpnju 2003. došli su u moju kuću oko 19 sati... - Tko je došao?
Monsantovi zaposlenici, pokazali su mi poslovnu vizitku.
Pitali su me neka pitanja o vrsti soje koju sadim, vrsti kukuruza, gdje
prodajem svoje usjeve... Rekao sam: "Ovo je kraj razgovora!"
Pristup se promijenio, promijenili su sve...
Radi se o susjedskim odnosima s povjerenjem, toga više nema.
Osobno razgovaram s vjerojatno samo dvoje farmera, koji su mi bliski.
Kao da se bojite, farmeri...?
Naravno da se boje, ne možete se braniti od tih ljudi!
Stvorili su malu industriju koja ne služi ničemu drugome
do li uništavanju života farmerima.
Naravno da se boje.
Znači li to i da se bojite jer vas susjedi mogu cinkati?
Da. - Da?
Da. Sve što je potrebno je okrenuti 1-800-MONSANTO... Ne ispričavam se,
1-800-ROUNDUP. Sjećam se da su ohrabrivali da se nazove ovaj
besplatan broj i prijavi susjede.
Zašto Monsanto to čini? - Razlog zašto to čine je kontrola.
Sjeme? - Da, žele kontrolirati sjeme, žele kontrolirati život. Govorimo o
građi za hranu; oni su u procesu posjedovanja hrane, sve hrane!
Između 1995. i 2005. Monsato je kupio preko 50 kompanija za sjeme diljem svijeta.
Te su kompanije proizvodile kukuruz, pamuk, pšenicu i soju, a također i
sjeme za rajčice, krumpir i sirak.
Posvuda se ljudi brinu za Monsantov monopol, koji u dužem periodu prijeti
brisanjem svih genetski ne-modificiranih sorti.
Monsanto se ne slaže i priča samo o beneficijama od biotehnologije.
Posebice u zemljama u razvoju kao što je Indija.
"Naši proizvodi osiguravaju stalne i značajne ekonomske beneficije
i velikim i malim zemljoradnicima. U mnogim slučajevima, farmeri su u mogućnosti uzgajati
usjeve više kvalitete i prinosa (sa manje ulaganja i manje rada.)"
Indija je treći najveći proizvođač pamuka u svijetu.
1999. Monsanto je kupio MAICO vodeću državnu kompaniju za sjeme.
Dvije godine kasnije Indijska vlada je odobrila prodaju BT pamuka,
pod brendiranim imenom Bollgard. Genetski je modificiran da bi
sam proizvodio insekticid, koji odbija ličinke leptira koji su paraziti na pamuku.
Danju i noću, cijeli dan, svaki dan, Bollgard vas štiti.
To je snaga Bollgarda. Manje herbicida, veći profit.
Bollgard sjeme pamuka: snaga za pobjedu insekata.
Od 2001. Kyran Zachary i Abdul Gayoom su detaljno pratili
transgenetski pamuk uzgajan od malih farmera u području Huarangal.
Svake godine dvojica agronoma objavljuju izvješće u kojem
uspoređuju modificirani pamuk s prirodnim, s obzirom na
prinose i cijenu proizvodnje.
2006. berba je opustošena bolešću koja napada modificirani pamuk.
Ovo je Bollgard biljka. ??Vidimo Rhizoctioniju. Unutrašnjost je vlaknasta...??
Ovo je klasičan primjer oboljenja od Rhizoctonije.
Poljoprivrednici kažu da ovo nikad nisu vidjeli. Kad smo radili studiju 2001.
primijetili smo ovu bolest, ali vrlo rijetke primjere.
Ali kako je vrijeme prolazilo širilo se sve više i više na poljima sa BT pamukom
isto kao i u poljima prirodnog pamuka.
Osobno smatram da bi to mogla biti nekakva interakcija, nepoželjna
interakcija između biljke domaćina u koju je usađen gen i samog gena koji nosi BT.
(BT=Bacillus thuringiensis toksin)
To je unijelo slabost u biljku da ne bude otporna na Rizhoctoniju.
Vidio sam na internetskoj stranici od Maica (Monsanta) da BT-kukuruz smanjuje
70% ??uporabe pesticida??, tj. konzumacije, a daje do 30% bolje rezultate.
Ali to je potpuni promašaj.
nakon 70 do 90 dana morate sprejati protiv ličinki, čak i BT-kukuruz.
Kako objašnjavate da toliko mnogo farmera kupuje BT-sjeme?
Danas postoji sve manje i manje opcija, za farmere.
??U tijeku ove sezone, ako farmer želi zasaditi prirodno sjeme,??
nema ga dostupnog na tržištu.
Danas u Indiji Monsanto kontrolira gotovo kompletno tržište sjemena pamuka,
tjerajući lokalno stanovništvo da kupuju njegovo sjeme po cijeni
četiri puta višoj nego što je cijena konvencionalnih sorti.
Mali se farmeri moraju okrenuti lihvarima koji naplaćuju visoke kamate.
Slaba žetva znači bankrot. Začarani krug koji desetkuje Indijska sela.
Zašto je počinio samoubojstvo? - Žetva je bila jadna.
BT pamuk? - Da BT pamuk!
Da li je bilo drugog razloga? - Dugovi.
Koliko je godina imao? - 25.
Popio je litru pesticida.
Da li je ovo prvo samoubojstvo? - Ne, drugo.
Tragedije poput ove kojoj smo svjedočili, događaju se
tri puta dnevno u regiji Vidarbha, gdje je BT pamuk predstavljen 2005. godine.
Naravno da samoubojstva uzgajivača pamuka nisu novost u Indiji,
ali GM usjevi su uzrok da im je broj otišao u nebo.
Međutim u ovoj bitci Davida i Golijata, rijetki su koji su
spremni javno obznaniti ovaj internacionalni skandal.
Ovo je Vidarbha, tu se uzgaja riža.
Vidimo da je najmanji broj samoubojstava ovdje.
Ovo je područje gdje se uzgaja pamuk. Rezultat uzgoja BT pamuka je
??prošle? godine 600 samoubojstava, od lipnja 2005. do lipnja 2006.
Druge godine, ??do danas??, unutar 6 mjeseci 680 samoubojstava.
Dakle ovo je katastrofalno.
Potpuna katastrofa, da. Sve ove tehnologije, bilo da je GM ili biotehnologija, one
u stvari čine farmere potpuno ovisnima na tržištu,
ne samo zato što moraju platiti više za sjeme, već morate kupiti i gnojivo.
Oni tvrde da nije potreban pesticid, što je također laž.
Monsanto tvrdi u reklamama da su GM usjevi prilagođeni
malim farmerima, što vi mislite o tome?
Naše je iskustvo je da je to potpuno netočno, potpuno netočno. To je laž!
Na ovaj dan, u prosincu 2006. pobuna se zahuktavala na najvećoj tržnici
u državi Maharashtra.
Nakon tri dana su počeli neredi i deseci malih farmera,
uključujući Kishartuarija, su uhićeni.
Cijena koju plaćaju je mnogo niža.
22 tisuće rupija duga. 60 tisuća rupija duga.
50 tisuća rupija duga. 20 tisuća rupija duga.
50 tisuća rupija duga.
15 tisuća rupija duga.
Tko će prestati uzgajati BT pamuk slijedeće godine?
"Sjeme samoubojstva" je naslov knjige fizičarke Vandane Shive.
Dobila je alternativnu Nobelovu nagradu i predvodi Navdanya organizaciju,
koja cilja na očuvanje tradicionalnog sjemena.
U početku je njena bitka bila protiv Prve zelene revolucije, koja
je uvela industrijsku poljoprivredu u Indiju 1960-ih.
Danas ona ukazuje na kako je ona zove "Drugu zelenu revoluciju",
revoluciju GMO-a zaštićenih patentima.
Razlika je ta što je Prva zelena revolucija bila pokretana javnim sektorom.
Pokretali su je vladine agencije, vladine agencije su kontrolirale istraživanja.
Drugu zelenu revoluciju pokreće Monsato. To je Monsantom pogonjena revolucija.
Druga velika razlika jest što je Prva imala tajne ciljeve prodaje više kemikalija;
no njen prvi cilj je bio pribavljanje hrane, osiguravanje hrane.
Da, uzgajalo se manje mahunarki, ali uzgajalo se više riže i pšenice za prehranu ljudi.
Druga zelena revolucija nema nikakve veze sa osiguravanjem hrane. Ne radi se o tome.
Radi se o Monsantovom profitu, i to je sve o čemu je riječ.
Uvijek se govori da je genetski inženjering njihov način za pribavljanje patenata.
No patentiranje je njihov stvarni cilj.
Ako pogledate tajni plan Monsantovog istraživanja,
u ovom trenutku testiraju negdje oko 20 usjeva sa ugrađenim BT genima.
Ništa ne ostavljaju netaknuto! Gorušica, okra, patlidžan, riža, cvjetača...
Jednom kad ustanove normu, sjeme može biti posjedovano kao njihovo dobro.
Prihod od autorskih prava može biti prikupljen.
Ovisiti ćemo o njima, o svakom sjemenu koje uzgajamo, svakom usjevu.
Ako kontroliraju sjeme kontroliraju i hranu, oni to znaju, to je strategija.
To je mnogo moćnije od bombi, mnogo moćnije od oružja.
Ovo je najbolji način za kontrolu stanovništva svijeta!
Monsanto odgovara na gosp. Shivine uvjerljive argumente, jamčeći
integritetom, dijalogom, transparentnošću i dijeljenjem.
Želimo učestvovati konstruktivno u procesu, u društvima diljem svijeta,
u nastojanju da se dobiju dobri odgovori na ta pitanja.
Hoće li proizvodi biti sigurni za okoliš? Kako će utjecati na biološku raznolikost?
Kako će utjecati na druge biljke i insekte, i ptice?
Što je sa prenošenjem gena razmnožavanjem; što
se događa ako geni prijeđu na divlje vrste?
To meni, među ostalim, znači slušati pozorno, i s poštovanjem sva stajališta.
Usprkos opuštenom držanju Roberta Shapiroa, upravo se dotakao tema koje uvelike muče
protivnike GMO-a.
Transgenetsku kontaminaciju Monsanto zove
"adventivno (sekundarno) prisustvo koje je dio prirodnog ustrojstva".
Prema studiji predvođenoj profesorom sa Berkleyja dr. Ignaciom Chapelom,
GMO-i su već kontaminirali Meksički kukuruz.
No kad je znanstveni časopis Nature objavio pronalaske studije,
to je prouzrokovalo žestoku kontroverzu.
Radio sam 15 godina sa autohtonom zajednicom u Oaxaca-i u Meksiku.
Oni su razvijali kapacitete za samostalnu analizu njihovog okoliša.
Jedan od mojih studenata je otišao da bi ispitao i trenirao ljude
kako detektirati transgenetiku.
Sa sobom smo ponijeli pozitivnu kontrolu. Bila je to konzerva kukuruza
iz SAD-a za koju smo zali da je bila transgenetska.
Tražili smo negativnu kontrolu, i smatrali smo da će najbolja negativna
kontrola biti iz lokalnih mjesta. Vjerovali smo da će to biti najčišći,
najbolje očuvan izvor kukuruza u svijetu.
Iznenađenje je došlo kad smo pregledali te uzorke
i otkrili da uzorci, za koje smo svi vjerovali da neće biti transgenetski,
već u sebi sadržavaju transgenetsku DNA.
Bilo je vrlo veliko iznenađenje otkriti da su ove lokalne varijante kukuruza
koje su lokalno ljudi uzgajali i, pretpostavljeno, održavali
preko 10 tisuća godina, već dosegnute transgenetskom kontaminacijom,
većinom iz Sjedinjenih Država.
Meksiko je centar iz kojeg potječe kukuruz.
Više od 150 lokalnih kukuruznih sorti može se pronaći u južnoj regiji Oaxace.
Ova opsežna biološka raznolikost je blago, svjetski genetski rezervoar kukuruza.
Milijuni meksičkih farmera su ga održavali tisućama godina.
Da li je ovaj kukuruz za obitelj? - Da, samo za obitelj.
Koristimo ga za tortille. Ove je godine dobre veličine tako da ćemo ga sačuvati
kao sjeme za sađenje slijedeće godine.
Vi ne kupujete svoje sjeme? - Ne. -Razmjenjujete ga?
Da. Našim drevnim sistemom razmjene (trampe).
Da bi očuvali raznolikost svojeg kukuruza meksiko je zabranio genetski
modificirane usjeve. Međutim, zbog ugovora o slobodnom trgovanju (NAFTA)
kojeg je potpisao sa SAD-om i Kanadom Meksiko ne može zaustaviti masivan uvoz
američkog kukuruza, od kojeg je 40% genetski modificirano.
Ovaj "industrijski kukuruz", kako ga zovu u Meksiku, je visoko subvencioniran
od strane Američke Vlade. Tako na lokalnim tržištima košta upola
manje od tradicionalnog meksičkog kukuruza.
Da li svoje tortille uvijek radite s lokalnim kukuruzom? -Da.
Prirodan je i ima bolji urod.
Također je hranjiviji jer dolazi iz čiste zemlje.
Ovo je plavi kukuruz. U prošlosti su moji preci sadili jedino ovu sortu kukuruza.
Također ga i danas koristimo.
Postojao je i prije španjolskih osvajača? -Da. A postoji i druga vrsta osvajanja.
Koje to novo osvajanje? -To je transgenetsko osvajanje.
Žele uništiti sve, učiniti da lokalni kukuruz nestane, tako da njihov industrijski kukuruz
može dominirati. Ako uspiju biti ćemo ovisni od multinacionalnim kompanijama.
Biti ćemo prisiljeni kupovati gnojivo i insekticide koje prodaju, jer bez toga
njihov kukuruz neće rasti. Lokalni kukuruz raste vrlo dobro bez
umjetnog gnojiva ili herbicida. Pogledajte ga, vrlo je lijep.
Članak Ignatia Chapela je isprovocirao žestoke reakcije u Meksiku.
Od tada Nacionalni Ekološki Institut je potvrdio kontaminaciju meksičkog kukuruza.
Roundup Ready i BT geni su pronađeni u kukuruzu iz pet regija zemlje.
Što bi se dogodilo da se genetski modificiran kukuruz križa s
tradicionalnim vrstama?
Dr. Elena Alvarez-Buylla je vodila studiju koristeći lokalni cvijet.
Insertirala je isti gen u nekoliko vrsta i onda promatrala njihov rast.
Promatrali smo dvije biljke, potpuno identične sa genetskog stajališta;
drugim riječima obje imaju isti genom, iste kromosome i isti transgen.
Jedina je razlika što je transgen lociran na drugačijim mjestima.
I jednom kad su izrasle, ove biljke su predstavile fenotip,
drugim riječima oblike cvjetova koji su vrlo različiti.
Neke imaju cvijet koji je identičan prirodnim istovjetnicima kao ovaj,
četiri latice, četiri čašična listića,
ali ostali imaju abnormalne cvjetove, s abnormalnim dlačicama
ili čudnim listićima čašice.
Kao dodatak, neki su potpuno monstruozni.
Jedina razlika kod svih ovih biljaka jest lokacija transgena,
koji je umetan nasumično.
Zašto je to zabrinjavajuće?
U Meksiku, jednom kad je transgenetsko sjeme kukuruza pušteno u okoliš
vrlo je vjerojatno da će se transgeni ugraditi u genome lokalnih meksičkih sorti.
To je neizbježan fenomen jer se kukuruz, vjetrom nošenim polenom, prirodno križa.
Uzevši to u obzir, bojimo se da će genetski resursi tradicionalnog kukuruza
biti nekontrolirano mijenjani.
Dobro jutro. Pozivamo vas da prisustvujete sastanku o novim bolestima koje
utječu na naš kukuruz, zbog transgenetske kontaminacije.
Aldo predvodi organizaciju autohtonog stanovništva. Dvije godine je vodio
informacijsku kampanju među Oaxaca zajednicama,
gdje su strahovi Elene Alvarez u poljima već potvrđeni.
Pokazati ću vam neke fotografije nekih biljki kukuruza
koje smo snimili u našoj regiji Suerra Juarez.
Željeli bi znati da li ste već vidjeli ovakve tipove biljaka u vašoj zajednici.
Možete vidjeti da se događaju neke vrlo čudne stvari.
Ova biljka na primjer ima granu ovdje i još jednu ondje.
Normalno biljka kukuruza ne izgleda tako. Postoji uvijek jedno uho po listu.
Ali pogledajte ovo, imamo tri uha koja izlaze iz istog lista.
Stvarno su čudovišta.
Poslali smo uzorke biljke u biotehnosloški laboratorij da bi
vidjeli ako možda sadržava genetski modificirane gene.
Nažalost test je ispao pozitivan.
Najčešće vidimo ove biljke duž rubova ceste ili u dvorištima.
Moguće je da ljudi kupe kukuruz u trgovini i da bace poneka zrna dok šeću.
Neka zrna proklijaju.
Ovako tradicionalni kukuruz postane kontaminiran.
Prema onome što govorite, ako ne upijemo spriječiti njihovo širenje na našim
poljima uskoro ćemo biti prisiljeni kupovati sjeme, jer naše više neće funkcionirati.
To je vrlo uznemirujuće, što bi trebali učiniti?
Kao prvo, ako pronađete čudnu biljku, trebali bi odmah ukloniti
njen prašnik; odatle dolazi njezin polen.
U svakom slučaju, morate biti vrlo budni pri kontroli vaših biljaka.
Smatrate li da je Monsantova strategija da ono što nisu mogli postići legalno
pokušavaju nasilu progurati kontaminacijom?
Da, pitali smo se što ako kontaminacija nije namjerna.
Ako centar iz kojeg potječe kukuruz postane kontaminiran, slijedio
bi i ostatak planete. Kontaminacija jedino ide na ruku
multinacionalnim kompanijama kao što je Monsanto.
Kako je Monsanto reagirao na studiju Ignacija Chapele o
kontaminaciji meksičkog kukuruza?
"Monsantova kampanja prljavih trikova protiv otpuštenog profesora
sa Berkleyja, Ingacija Chapele", članak koji je napisao Jonathan Matthews,
koji vodi GM Watch, GMO informacijski servis sa sjedištem u južnoj Engleskoj.
Prema Jonathanu Matthewsu, Ignatio Chapela je bio žrtva kampanje,
lansirane na AgBio World-u, pro-GMO-ovskoj internetskoj stranici.
Večer prije objavljivanja članka u časopisu Nature, izvjesna Mary Murphy je poslala
e-mail koji je AgBio World raspršio tisućama znanstvenika diljem svijeta.
Napisala je: "Aktivisti će zasigurno podivljati
na vijest da je meksički kukuruz "kontaminiran"
genima genetski modificiranog kukuruza..."
Već slijedećeg dana izvjesna Andura Smetacek poslala je drugi e-mail.
Naslov: Ignatio Chapela - - aktivisti PRVI, znanstvenici drugi
Sigurno je ovo prljava kampanja.
Ovo se događa unutar prvih nekoliko dana...
Pojavljuju se Murphy i Smetacek, pa i ostali, i kažu: moramo u kampanju o ovome.
Moramo preplaviti Nature, moramo doći do urednika časopisa,
i moramo kazati da ovo istraživanje nije valjano.
Smetacek i Murphy, pratimo ih već neko vrijeme i želimo saznati tko su oni.
U slučaju Smetaceka mogli smo pregledati tehničke headere u e-mailu.
Kaže: "Primljeno: od", nakon čega slijedi IP adresa.
Ako odemo na Website registration stranicu, sve što trebamo učiniti
jest upisati IP adresu.
Ime organizacije: Monsanto Company, smještena u St. Louisu.
A Mary Murphy je za sobom ostavila detalje koji su nam omogućili da pratimo
tko je bila. Ako ovdje pogledamo informacije koje su se pojavile, "Poslano od Mary Murphy",
no onda dobivam adresu: bw6.bivwood.com.
Ali otkrili smo da je to bilo originalno ime PR agencije, zvane Bivings Group.
Brzo smo otkrili da je na njihovoj listi klijenata bio Monsanto.
Ovo je bila Monsantova internetska PR firma.
To znači da su to lažni znanstvenici, koji prljavi trikovi!?
Ne ne, ovdje govorimo o vrlo prljavim trikovima.
U ovome što se ovdje događa nema etike niti najmanje.
Pokazuje organizaciju koja je odlučna progurati svoje proizvode
u države diljem svijeta, i odlučna je uništiti reputaciju
bilo koga tko joj se nađe na putu.
Optužbe Jonathana Matthewsa su objavljene u britanskom tisku,
ali Monsato se odlučio ignorirati ih.
Kako nastavlja svoj nepopustljiv uspon, kompanija
brani svoju viziju transgenetskog svijeta koji će razriješiti
probleme gladi i okoliša u savršenoj harmoniji.
Praktično iskustvo jasno pokazuje da koegzistencija biotehnologije,
konvencionalnih i organskih sistema, ne samo da je moguće,
oni se u miru pojavljuju širom svijeta...
Zamislite svijet, koji čuva prirodu: zrak, vodu.
Gdje bi mogli proizvoditi više s manje kemikalija,
bez krčenja šuma.
To je transgenični svijet.
Monsantova inicijativa je financirana
uz pomoć Brazilske dijetetske udruge.
Transgenetski svijet već postoji u Južnoj Americi, gdje
je 100 milijuna jutara Roundup Ready soje zasađeno u 2007. godini.
Njihovo je osvajanje počelo prije deset godina u Argentini,
jedinoj zemlji koja je službeno odobrila transgenetske usjeve.
Od tada se GMO misteriozno proširio u susjedne zemlje, kao u Brazil i Paragvaj.
2005. godine Paragvaj je konačno legalizirao svoje prokrijumčarene usjeve
da bi spasio vlastiti izvoz soje prema Europi gdje je etiketiranje GMO-a obavezno.
U stvarnosti za Ministarstvo poljoprivrede čin je već bio izvršen.
Morali smo odobriti GMO sjeme, jer je ono već ušlo u našu zemlju na,
recimo, neregularan način.
Da li znate kako transgeničko sjeme ulazi u zemlju, preko crnog tržišta,
ili krijumčarenjem?
Ne govorimo o crnom tržištu, već o "neispisanoj vreći",
zato što su to vreće sa sjemenom koje nemaju službene oznake.
Da li je Monsato odigrao ulogu u ovom krijumčarenju sjemena?
Moguće je da je kompanija, recimo, promovirala svoje sorte i svoje sjeme,
i kao što sam vam rekao, vlada je morala reagirati prema činjenici da mora odobriti
ono što je već realnost.
Koji je god uzrok, krijumčarenje je bilo profitabilno za Monsanto.
Čim su usjevi legalizirani, kompanija je dobila pravo na prikupljanje novca
od autorskih prava, na svaku tonu soje koju je zemlja proizvela,
upravo kao u Brazilu.
Od tada nije bilo popuštanja u krčenju šuma u Paragvaju,
ni u istjerivanju mnogih malih farmera, koji su odbili odreći se
svoje malene čestice zemlje.
Jorge Galeano vodi malu farmersku organizaciju koja se bori protiv
progresa onoga što on zove "zelena pustinja".
Ovdje imamo primjer genetskog širenja soje.
U stvari to je mono-usjev koji uništava sve na putu.
Prije su ovdje bila polja koja su sadržavala sve što je obitelj trebala za živjeti:
biljke, stabla, maniok, kukuruz...
Mislite li da usjevi malih farmera mogu koegzistirati uz GM usjeve?
Ne, sigurni smo da ne mogu! Oni su dva nekompatibilna modela
koja ne mogu postojati jedan kraj drugoga.
To je tihi rat koji uklanja zajednice i obitelji malih poljoprivrednika.
Kao dodatak uništava i biološku raznolikost u ruralnim područjima.
Donosi smrt, siromaštvo i bolesti, kao i uništenje prirodnih resursa
koji nam omogućuju život.
Danas se Roundup spreja po cijelom Paragvaju,
bilo avionima ili mehaničkim raspršivačima koje voze nezaštićeni radnici na farmama.
Herbicid se spreja tik pred vratima ljudi, ili blizu
prirodnih usjeva malih farmera.
Svake godine uništavaju se usjevi a tisuće ljudi se kontaminira.
Poput ove obitelji koja je okružena Monsantovim GMO-ima.
Roditelji su zabrinuti za sina Pedra, jer svakog dana mora
prelaziti polja soje da bi prodao majčine domaće kukuruzne tortille.
Koliko dugo to ima? - Počelo je prije 15 dana.
Pojavilo se na njegovoj nozi, a onda se proširilo.
Tako počinje.
Da li ima glavobolje?
Da li jede? - Vrlo malo, danas nije htio pojesti što sam mu pripremila.
Popio je jedino malo voćnog soka.
A njegov brat? -On je bolje, ali je teško.
Tako živimo. U posljednje smo vrijeme izgubili 60 pataka i gusaka.
Prošetale su par koraka, a onda su pale mrtve.
Tamo špricaju smrtonosni herbicid.
Kad pada kiša voda dotječe dovde, i kako patke žive u vodi to je rezultat.
U Paragvaju je 70% poljoprivrednih površina u vlasništvu samo 2% populacije.
Koncentracija GMO-a se povećava.
Tri četvrtine proizvođača soje su stranci koji traže pravo na novo zeleno zlato.
Zabrana na životinjama bazirane hrane nakon epidemije kravljeg ludila, i posljednje
ludilo oko biološkog goriva su uzrokovali rast cijene soje, što je potaklo
navalu na Roundup usjeve.
Prema posljednjem popisu stanovnika u Paragvaju, svake godine 100 tisuća ljudi
napušta ruralna područja kako bi živjeli u urbanim slamovima.
Procijenjeno je da 70% bježi od Monsantove genetski modificirane
soje koja je osuđena hraniti europske kokoši, krave i svinje.
Razgovarati ćemo o modelu proizvodnje GM soje koju promovira Monsanto.
To je prava multinacionalna kompanija, posvuda je po svijetu.
Cilj joj je kontrola cjelokupne svjetske proizvodnje hrane,
kroz zemljoradnju bez zemljoradnika.
Rezultat je da nas Monsato lišava naše prehrambene neovisnosti,
naše sposobnosti da hranimo sami sebe bez ovisnosti o nekome drugom.
Zato kažemo da se moramo boriti za našu neovisnost,
za našu zemlju; moramo braniti naše zajednice, naše obitelji i našu državu.
U mojem slučaju moja obitelj živi u gradu, ali ja tamo ne želim otići.
U gradu sve morate kupiti, čak i hranu. Ovdje što god uzgajamo
je naše. Možemo jesti što želimo, no u gradu ne možemo.
Ako nemate novca morate tražiti hranu u kantama za smeće.
Željela bih dodati da mučenje ovih obitelji kako bi preživjele dira sve nas.
2007. Monsanto je zaposlio 18 tisuća radnika u 50 država.
2007. cijene njegovih dionica su nastavile rasti, a njegovi
profiti su dosegli milijardu dolara. Njihovi dioničari nisu samo
mirovinski fondovi i banke, već i stotine tisuća malih investitora.
??Chris Honner?? Dobar dan, moje ime je Marie-Monique Robin, iz Francuske.
Cijenimo vašu upornost, no imali smo nekoliko internih razgovora o ovome
i nismo promijenili svoj stav, tako da nema razloga da sudjelujemo.
Naša je sumnja da to ne bi bilo pozitivno za nas, tako da... Znate...
(Žao nam je što nam je Monsanto odbio dati intervju...)